Ja?
Goddag.
- Jeg går ned. - Jeg går med.
Jeg vil læse Juliens udtalelse.
Denne høring blev udsat, for at vi kunne få den med.
Lidt om udtalelsen.
Når vi hører børn til familierådgivning, -
- jeg skal forklare det, hvis De ikke ved det, -
- fortæller vi dem, at det de siger, vil blive delt med deres forældre.
Hvis der er noget, de ikke ønsker delt, skal de ikke sige det.
Det er et spørgsmål om korrekt procedure.
Alle skal informeres fuldt ud.
Julien er 11 år. Han går i sjette klasse på Théodore Monod i Saint-Dumont.
Han sagde:
"Mine forældre gik fra hinanden for et år siden. Jeg bor med mor og min søster.
"Vi skal holde en fest, når min søster fylder 18 år.
"Vi bor hos morfar og mormor, bortset fra min far.
"Mor hjælper ikke med lektierne. Jeg klarer mig godt i skolen.
"Jeg har mange venner og klarer mig godt alene."
Jeg fortsætter.
"mange venner og klarer mig godt.
"Jeg kan ikke lege udenfor. Vi er bange for, at ham dér kommer.
"Morfar råber. Det er ikke godt for ham.
"Når han kommer, er jeg nervøs for mor. Han vil bare-
"lave ballade og genere hende."
Hør efter, hvad jeg siger.
De kan tale med Deres advokat senere.
"Jeg er nervøs for mor. Han vil gøre hende fortræd.
"Han er ingen far. Jeg er glad for, at de skal skilles.
"Jeg kan ikke lade min mor og søster være alene." Ikke en god grund.
"Josephine kan ikke lide ham, men hun er gammel nok til ikke at se ham.
"Jeg vil heller ikke se ham-
"eller være tvunget til det hver anden uge-
"-eller weekend.
"Jeg vil ikke se ham igen. Det er alt."
Advokat Davigny, De kan tale nu.
Godt...
Madame Besson modtager-
- en arbejdsløshedsunderstøttelse på 981 euro om måneden.
Hun er gift med Antoine Besson, som er ansvarlig for brandsikkerhed-
på Lecorney-hospitalet.
Han tjener 2200 euro om måneden.
De har to børn.
Josephine fylder 18, så forældremyndighed angår ikke hende.
Men vi må skabe et nyt liv for Julien.
Derfor har vi fået en udtalelse fra ham.
Vi er ikke enige i modpartens ønske.
Hr. Besson ønsker fælles forældremyndighed, når han flytter til området, -
-fordi han skal til at arbejde her.
Men som vi klart kan observere, -
- ønsker børnene ikke at se deres far igen.
Det er sandt at...
Julien udtrykker sit ønske lidt kraftigt.
Han afviser sin far.
Hans udtalelse indikerer spænding mellem ægtefællerne-
-men også ekstrem usikkerhed.
Hans egen.
Sagen viser, hvorfor børnene føler sig utrygge.
Jeg har fremlagt Josephines sygeerklæring, -
- som viser den vold, hun var udsat for-
-af sin far.
Så vi anmoder om, at børnene bor permanent hos deres mor.
Josephine er næsten voksen.
Hun kan besøge sin far, som hun ønsker.
Men vi beder også om, at det samme skal gælde for Julien.
Indtil tingene falder til ro, -
- og indtil han ønsker at se sin far igen.
Alt dette skaber spændinger.
Min klient trak sin klage tilbage i håb om at få fred.
Hr. Besson truede hende for at få hende til at trække den tilbage.
Han ringede, tog hen til hendes forældres hus, hvor han sov i sin bil.
Har De beviser?
Fru Bessons forældre har bevidnet, at han kom...
Jeg mener beviser for trusler.
Ingen vidner, selvfølgelig. Ingen gemte beskeder.
Hun har skiftet nummer gentagne gange.
Godt, som en gestus-
- anmoder min klient ikke om underholdsbidrag.
Hun bor dog hos sine forældre.
Hun har efterladt alle sine ejendele, personlige og fælles, -
-i deres tidligere hjem.
Hun må begynde forfra. Hun har ingen opsparing.
Ja, hun bor hos sine forældre, -
- men hun betaler husleje og bærer udgifterne til børnene.
Hun har akutte og betydelige omkostninger-
-i forbindelse med at finde et sted at bo.
Hun anmoder derfor om-
- 5000 euro som et forskud på sin del af deres fælles ejendom.
Vi anmoder om, at hendes mand forpligtes til at betale dette.
Ud over dette er vi enige i-
-et børnebidrag på 110 pr. måned, pr. barn.
Det var alt, jeg havde på vegne af-
-børnene og deres mor.
Så er det Deres tur, advokat Ghenen.
Tak for det.
Julien har udtalt visse ting om sin far, -
- men man har fortolket mange ting i hans udtalelse.
Jeg forstår ikke pointen med denne høring.
Tingene kan ikke bare ses sort og hvidt.
Barnets opvækst er et anliggende for begge forældre.
Jeg er chokeret over det, jeg lige har hørt.
Hr. Besson er blevet forflyttet og anmoder om fælles forældremyndighed, -
- kun for at blive mødt med beskyldninger om chikane, -
-trusler, vold mod sin datter-
- med en erklæring fra en skolesygeplejerske som bevis?
Jeg finder det forbløffende-
-og ganske upassende.
I min sagsmappe findes adskillige vidnesbyrd.
Min klients forældre er også ofre for fru Bessons fikse ideer.
De har ikke kunnet se deres børnebørn, siden parterne gik fra hinanden.
Hr. Bessons kolleger, som beskriver ham-
- som en fremragende teamleder, afbalanceret, rolig, ligevægtig.
Vidnesbyrd fra medlemmer af hans jagtklub, -
- som beskriver ham som generøs, hjælpsom, en naturelsker, som ikke drikker.
En normal mand, -
-som ikke passer til det portræt-
- af en voldelig, truende tølper, som gives her.
Hvis fru Besson har beviser for trusler, -
- så lad hende komme frem med dem, så politiet kan efterforske det.
Men "chikane" og "trusler" er ikke en dækkende beskrivelse af-
- en såret far, som rækker ud til sine børn.
Og jeg afvejer nøje mine ord.
Fru Besson afskar alle bånd til min klient fra den ene dag til den anden.
Og siden da-
- har hun nægtet at lade ham tale med sine børn.
Hendes forældre har nu hemmeligt nummer.
Ja, det er sandt.
Hr. Besson sov i sin bil-
- foran hendes forældres hus. Det er sandt.
Han håbede at se sine børn, han syntes Ikke, det var sjovt at sove i bilen.
Jeg kan forsikre Dem for, at hr. Besson er-
-knust over at høre, hvad Julien tænker.
Hans søns ord giver ikke et retvisende billede af deres tid sammen.
Med tanke på konteksten kan man mistænke, at ordene er en andens.
Dette er, hvad hr. Besson siger nu:
"Min datter er voksen.
"Hun må selv beslutte, om hun vil se mig.
"Men jeg vil ikke give slip på min søn.
"Jeg elsker ham. Han elsker mig. Og han har brug for mig.
"Jeg forlader mit job, mine kolleger og venner.
"Jeg sælger mit hus for at være tæt på min søn-
"-og fortsat kunne tilbringe smukke øjeblikke sammen med ham."
Fru Besson kan ikke tage det væk. Det er et barns grundliggende ret.
Hun påstår, at hr. Besson ikke var en god ægtemand, -
- men det betyder ikke, at han er en dårlig far.
Loven tillader os ikke at bryde båndet mellem far og søn.
Så vi anmoder fortsat om det samme.
En almindelig samværsret.
Hver anden weekend, fra lørdag middag til søndag kl. 18.
Og når min klient har bosat sig i området, -
-almindelig fælles forældremyndighed:
Hver anden uge og delte ferier.
Så vi behøver fru Bessons fremtidige adresse.
Og håber så ikke, at hun får et nyt indfald om at flytte til den anden ende af landet.
Det hele er for at gøre Juliens nye liv nemmere.
Ellers er vi enige i deres anmodning om børnebidrag.
Men vi anmoder om en afgørelse i henhold til-
-paragraf 7 i artikel 255:
"En ægtefælle kan modtage et forskud-
- på delingen af ægteskabets aktiver om nødvendigt."
Jeg vil gerne vide, om det er nødvendigt.
En ægtefælle arbejdede fuldtid og er nu arbejdsløs, -
- men det var hendes valg at gå og flytte hertil.
Hver gang min klient spurgte, om han kunne se sine børn, -
- fik han besked på, at de var taget på weekend.
Fru Besson påstår, at hun ingen penge har, kun 900 om måneden, -
- men hun tager stadig på weekendture og vil leje en sal til en stor fødselsdagsfest.
Situationen retfærdiggør ikke dette forskud.
- Har De vedlagt en opgørelse? - Ja, det hele er med.
Godt så.
Lad os begynde med Josephines sygeerklæring.
Hvad skete der?
Hun gik i niende klasse.
Han holdt øje med hende, ville ikke lade hende se nogen.
Han så hende kysse Samuel foran skolen.
Hun har spillet klaver, siden hun var seks. Samuel er hendes kæreste.
Hun havde droppet skolen den dag for at se ham.
Han overraskede dem.
Han ventede, til hun kom hjem den aften, og så slog han hende.
Jeg var på arbejde, og han ringede og truede med at brække hendes fingre, -
- hvis jeg ikke kom hjem med det samme. Og så...
Hun havde smerter, og...
Næste dag så hun sygeplejersken-
- for at fortælle hende om problemerne derhjemme.
Godt.
Monsieur?
Min datter forstuvede håndleddet til gymnastik. Hvad skal jeg sige?
Jeg ved ikke. Hvem af Dem lyver mest?
Angående sygeerklæringen. Tre år efter.
"Jeg, Stephanie Bossel, -
"-undersøgte Josephine Besson den 12. oktober, 2013.
"Hun havde smerter i venstre håndled, som resulterede i hæmmede bevægelser.
"Presset på håndrodsknoglen og det femte mellemhåndsben-
"-forårsagede smerte og hævelse på indersiden af håndleddet.
"Josephine fortalte om sine problemer med sin far.
"Hun besluttede ikke at bruge dette.
"Udfærdiget efter anmodning og sendt pr. post."
Fru Bessons tidligere chef har også bevidnet, -
- at hr. Besson ofte udspionerede hende på hendes arbejdsplads.
- Det er utroligt! - Undskyld mig!
Deres børn har vendt sig mod Dem. Kan De forklare det?
Nej.
Jeg ville gerne forstå det.
Jeg ved ikke, hvad de er blevet fortalt.
Vi kan se, at Julien ikke er klar til at se sin far.
Det er for konfliktfyldt.
- Undskyld, men De overdriver... - Øjeblik, advokat Ghenen.
De må beherske Dem.
Hr. Besson købte en telefon til Julien, -
-og alligevel kan han ikke få kontakt?
Julien vil ikke svare.
Han beder Julien om at få mig. Julien er holdt op med at svare.
Vi vil bare have fred.
Jeg vil bare høre, hvordan mine børn har det.
Hvem vil bare have fred?
Undskyld?
"Vi vil bare have fred." Hvem er "vi"?
Julien...
Og min datter og mig. De kan spørge hende.
Spørge Deres datter.
Deres børn ser ud til at være på Deres side. Det er vel noget, man skal undgå.
Julien ville gerne udtale sig, -
- da han fik at vide, at hans far flyttede hertil.
Jeg ønsker bare, at alting går godt.
Jeg tænker på mine børns velbefindende.
Må jeg sige noget?
Monsieur?
Jeg tænker også på hans velbefindende.
Han har brug for styring. Det hjælper ikke at fjerne hans far.
Deres advokater vil modtage min afgørelse den 29. maj.
Farvel.
Tak.
Disse høringer er altid opslidende.
Jeg ringer, når jeg har modtaget hendes afgørelse.
Jeg er fortrøstningsfuld. Hun forstår, hvordan de har det...
Antoine!
- Hvad så? - Sikke en idiot.
Jeg kontakter Dem. Farvel.
Det gik godt.
Miriam!
Til børnene.
Det er op til dommeren nu.
- Hvornår får vi besked? - Om en uge.
- Gå nu. Hun slår dig ihjel. - Jeg er ligeglad.
- Jeg er ved skolen. - Jeg kommer, mor.
Vi fik tidligt fri, så jeg sagde farvel til Samuel.
Hold op med at lyve. Din lærer sagde, du ikke kom.
Femte gang på to måneder. Hver gang Samuel kommer.
Hvorfor betaler jeg for din undervisning?
- Det ved jeg ikke. - Jeg stoler ikke på dig mere.
Vi skal have en seriøs snak om det her.
Det er her.
Kom ind...
Der er fire værelser.
Cirka 78 kvadratmeter.
Det er entreen. Separat toilet dér.
Der er samtaleanlæg, elmåler.
Og separat toilet.
Garderobeskab... og stuen.
Det er mit værelse. Jeg skal have dobbeltseng.
Sover I sammen?
Hvad kommer det dig ved?
Er det ham?
Hvad så?
- Det er mit værelse. - Drøm bare videre!
Samuel kan ikke være her, så hvorfor skal du have dobbeltseng?
Du er lige som ham dér.
Begynd nu ikke.
Moster?
- Hvem er han? - Cyril, min kollega på rådhuset.
Han har fundet lejligheden til jer.
- Hvad er der? - Jeg klarer det ikke.
Du ser ham snart. Til din fødselsdag.
- Hun er så uretfærdig. - Du må fokusere på din eksamen.
Jeg lovede, jeg ikke ville droppe flere timer.
Kom nu.
Jeg kan ikke se mig selv her.
Kom nu, du får ordnet dit værelse. Det bliver så fint.
Kom.
I kan tage et kig.
I har kun 10 minutter til centrum.
Der er et busstoppested...
Undskyld mig.
- Den er ledig nu? - Fra den første.
Goddag, fru advokat.
Undskyld mig.
Ja?
Er det sandt?
Hvorfor?
Miriam?
- Hvad sker der? - Han har det ikke godt. Han kan ikke.
Kom ud og tal med mig.
- Han har ondt i maven. - Jeg tager ham til lægen.
- Men... - Giv mig adressen.
Jeg vil ikke have problemer.
Ingen problemer. Dommeren har afgjort det, punktum.
Antoine, han er virkelig syg.
Kom ud, så vi kan snakke.
Nej, jeg vil ikke komme ud.
Jeg har ham i weekenden. Hvis han ikke kommer...
Så indgiver jeg en klage.
Har du forstået det?
Hvad sagde han?
Hej, hej, Juju.
Hej, min skat.
Hej.
Jeg hører, du er syg?
Din mor sagde, du var syg.
Får du medicin?
Tal til mig.
Spænd dit bælte.
- Du er ved at blive en stor dreng! - Du har næsten ikke spist noget.
Vi skal tidligt på jagt.
Nej, næste gang. Han har det ikke så godt.
Så er der ingen grund til at insistere.
Kan vi få kaffen.
Blandine spurgte, om du kommer til brylluppet.
- Hvornår er det? - Næste lørdag.
Jeg har ikke Juju. Jeg kan ikke køre 1000 km igen.
Så svar hende. Så hun kan planlægge.
Vi kan bytte weekender.
Ser du?
Hun ville elske at se jer to.
Jeg har en overraskelse til dig.
Far?
Lad os bytte weekender.
Jeg vil gerne til Josephines fest weekenden efter.
Vil du?
Vi har en time.
Fordi jeg hentede dig en time for sent.
Hvem kalder mig "ham dér"?
Det gør jeg.
Siger din mor det også?
Nej, kun mig.
Og din søster?
Vil du gerne med til hendes fest?
Hvorfor bruger din mor dig til at spørge mig?
Kan hun ikke spørge mig direkte?
En normal mor kan vel diskutere den slags?
Hun burde spørge mig. Hvorfor gør hun ikke det?
Hun har ingen mobil.
Giv mig din notesbog.
Giv mig den.
Hendes nummer virker ikke.
Giv mig din notesbog.
Julien, din notesbog.
- Hallo? - Det er ham dér.
- Er Julien hos dig? - Ja, han er her.
Han vil gerne bytte weekender, så han kan komme med til festen-
-om to uger.
- Hvor har du mit nummer fra? - Svar mig.
Det ville være fint, hvis han kunne komme med.
Synes du ikke, du selv burde spørge mig?
- Hør... - Det er ikke så svært.
Kan vi bytte weekender, så han kan tage med?
Jeg beder dig.
Jeg er på vej. Lad os diskutere det.
Hej, Juju. Hvordan går det?
- Han vil ikke bytte weekender. - Sagde han det?
- På grund af hans arbejde. - Pis!
Op i røven med ham!
Hvorfor er han der stadig?
- Slap af! - Skal jeg gå udenfor?
Jeg glemte min taske. Jeg henter den.
Hun er der ikke.
Du har ringet til 06 14 87...
Sagde jeg ikke, at hun ikke er normal?
- Hun er der ikke. - Hvor er hun så?
Kan jeg få min taske? Jeg glemte den.
Du kommer ikke med til festen takket være hende.
Du skal være sammen med mig.
Lad mig vide, når du har gjort det.
Okay. Jeg elsker dig.
Slet kontakt "mor”?
Hej skat, hvordan går det?
Vil du hente din mor?
Julien?
Du får lov til at komme med til festen i aften.
Hun skal bare fortælle mig, hvornår du skal afleveres.
Hun er der ikke.
Jo, hun er.
Hun er der ikke!
Hvor er hun så?
Hvor er hun?
Rend mig!
- Vil du hjælpe? - Jeg går ind med taskerne.
Hej, min dreng.
- Hvor længe skal det være her? - Indtil jeg får nøglerne.
Din mor har lavet kanin.
Hvor er din nye lejlighed?
10 minutter fra mit nye hospital. Den er fin.
Der er balkon og et værelse til Julien.
Hvornår åbner hospitalet?
Det har jeg sagt. Til september. Jeg starter dér.
Kommer du stadig på besøg?
Skulle hilse fra Dutrieuxs. Vi så dem til brylluppet.
Har de det godt?
Vi så også Laetitia. Du godeste...
Hun finder aldrig en fyr.
Vi så hende sidst for to år siden.
Til Regis' fødselsdagsfest.
Gad vide, hvor meget hun vejer.
Hun har slået sig løs.
Hun har ikke et nemt liv.
Hun bor helt alene.
- Ingen undskyldning. - Arbejder om natten.
Når hun kommer hjem, må klokken være... syv.
Hun sagde, hun så dig.
På vejen hjem, du var sammen med Josephine.
- Hvor bor hun? - I det sociale boligbyggeri.
Hvorfor var I der?
Kan du huske Laetitia?
Det var ikke os.
I steg på en bus.
Hvorfor var I der?
- Hvad lavede I? - Det betyder ikke noget.
Hvorfor var I der?
Vi besøgte Josephines veninde.
Men I steg på en bus.
Vi var på vej væk derfra.
Hvor skulle I hen?
- Stop, Antoine. - Hvorhen?
I skole.
- Stop, Antoine. - Hold kæft.
I var på besøg før skole?
Svar mig!
Stop det!
Du skal altid ødelægge det hele!
Store fjols! Du ødelægger alt!
Det kunne have været rart. Men det er umuligt med dig!
Hvorfor skal det være sådan hver gang?
Det er ikke så mærkeligt, at dine børn ikke vil se dig!
Hvad gør du nu?
- Hvad gør du? - Hent dine ting.
Du skal ikke vise dig her igen!
Julien!
Er du glad nu?
Tror du, jeg er idiot?
I bor i det sociale boligbyggeri?
Nej.
Du er lige så stor en løgner som din mor.
Du er vel ikke dummere nu end før?
Se på mig, når jeg taler til dig.
Er det hendes kærestes sted?
Hun holder en bombe, som vil eksplodere i hovedet på hende.
Hun har ikke ret til at gøre noget af det!
Forstår du?
Hun må betale for det, hvis hun bliver ved med at holde mig for nar!
Jeg er din far! Jeg skal vide, hvor du bor!
Se på mig, når jeg taler til dig! Se på mig!
Hvor er det?
Ligeud.
Og nu?
Fortsæt.
Venstre.
Hvilken etage?
Anden.
Højre.
Venstre.
Højre.
Er det hendes kærestes sted?
Hun har ingen kæreste.
Dér.
Dér? Dér?
Her?
Giv mig dine nøgler.
Kom med mig.
Lad dine tasker være. Kom.
Adgang nægtet.
Vent!
Stop!
Kom bare.
Jeg kører dig tilbage.
Skat, jeg ønsker ikke ballade hver weekend.
Kom nu ind!
Kom nu, ind.
Hvor skal vi hen?
Ville du ikke til din søsters fest?
Må jeg få mine nøgler?
Jeg ringede lige til Laetitia.
Hun sagde, hun så jer dér.
Du skal ikke slå mor.
Jeg finder det selv.
Hvilken etage er det?
Ottende.
Goddag, madame.
Jeg forstyrrer vel ikke?
Hvad vil du?
Vide, hvor mine børn bor.
Jeg skal gå nu.
- Hvor er min datter? - Henne i festlokalet.
Jeg har forandret mig.
Jeg må gå nu.
Jeg henter ham i morgen.
Intet problem.
Hvad tid skal jeg komme?
Vi overnatter hos mine forældre.
Klokken 11?
Fint.
Sig ikke, at han kom forbi.
Sig, jeg stødte på jer i byen.
- Hvad er det? - Du bestemmer ikke her.
Hvor er Julien?
Hos sin mor. Jeg henter ham i morgen.
Spiser du med?
Jeg er vist ikke velkommen.
Gør som du vil.
Hvad har du og Josephine besluttet?
En sang før eller efter kagen?
Efter.
Kan vi servere den nu?
Hun vil vente på Manon.
Hvor er Manon?
Hun ringer, når hun drejer fra motorvejen.
Du kan ikke køre 500 km i aften.
Det er fint. Jeg kan sagtens køre.
Du kan sove hos Josephines mormor.
Ellers tak. Det er pænt af dig.
Jeg foretrækker at køre. Det er planlagt.
I kan godt se hinanden, -
- men hun må ikke droppe sin undervisning.
Hun skal bestå sin eksamen.
Forstår du?
Ja, selvfølgelig.
Så vi venter på Manon.
Hvad laver du, Miriam?
Har du set Julien?
Han må være indenfor.
Kom nu, Josephine skal synge!
Hvorfor er du her? Min far må ikke se dig.
Jeg har en gave til Josephine.
Jeg skal nok give hende den.
Den er i min bil.
Du kan give hende den i morgen, når du henter Julien?
Er det her ikke ydmygende nok for mig?
Hvad er jeg?
Hvad betyder det blik?
Hvad er jeg for dig?
Jeg kan ikke få fat i dig.
Du skifter numre. Du flygter fra mig.
Hvem er jeg for dig?
Jeg vil ikke tale om det igen...
Jo, for vi har to børn sammen!
Du sårer mig, når du forsvinder. Det ved du.
Du har brug for hjælp.
Det siger du! Det er dig, der behøver hjælp!
Jeg kommer!
Hvem er han?
Min søsters ven. Jeg kommer.
Hvorfor er han med til min datters fest?
Jeg tager mig af kagen.
Cyril... rart at møde dig.
Jeg taler med min kone.
- Hav en god aften. - Jeg kommer.
Giv mig Josephines gave.
Du tror, du er noget.
Slip mig!
Hvem er han?
- Hvem er han? - Stop det.
Har du kneppet ham?
- Stop. - Sig mig det.
Lad hende være!
Vi snakker bare.
Lad hende være! Pis af!
Jeg er helt rolig.
Skrid, din idiot.
Jeg slår dig ihjel, hvis du rører hende igen!
- Giv børnene et kram fra mig. - Pis af!
Jeg taler ikke til dig.
Skrid, eller jeg ringer til politiet, møgsvin!
Taber.
- Det møgdyr forsvandt. Slog han dig? - Jeg har det fint.
- Du må indgive en klage. - Hvad skulle det nytte?
Jeg tager med dig. Det her må stoppe.
Kom...
- Det er jeg ked af. - Tænk ikke på det.
Måske skal jeg ikke komme i aften.
Godaften. Hvor var det dog svært at finde.
- Hey, Manon. Er du sulten? - Hundesulten.
Der er masser af mad.
Det er op til dig.
Mit barnebarn!
Hvad er der nu?
Jeg har bare ikke lyst.
Lad os sige farvel til din søster.
Vi ses i morgen.
- Skal jeg køre jer? - Det gør Cyril.
Julien sover hos dig? Henter dig kl. 10.
Er du okay?
Godnat.
- Han sover ikke hos mormor? - Nej.
Få nu sovet. Jeg rydder op i morgen.
Jeg ordner lige udstyret, kablerne...
- Hold nu ikke morfar oppe. - Vi har en nøgle.
Sov godt, børn.
Godnat, mor.
Godnat.
Vi ses i morgen.
- Er det ham? - Hvad tror du?
- Sov nu. - Må jeg sove hos dig?
Kom.
Han går, når han bliver træt af det.
Er han gået?
Det tror jeg.
Mor...
Vi blev ikke færdige med vores diskussion.
Åbn!
Åbn døren!
B-O-U-H-A-D-D-I.
- Bouhaddi. - Vi er på vej.
TN-821 til 71...
Ja?
Saint-Dumont, 9 rue Winston Churchill.
Jeg gentager: Saint-Dumont, -
-9 rue Winston Churchill.
Nogen er ved at bryde en dør op.
Naboen siger, han har et stort våben, -
-et slags jagtgevær.
Det foregår på ottende etage.
Brug dørtelefonen for at komme ind i bygningen.
Navnet er "Bouhaddi".
Bravo-Oscar-Uniform...
Far, stop!
Antoine, stop nu!
- Åbn! - Antoine, stop!
Mor, jeg kan ikke høre noget!
Jeg kan ikke høre noget, mor!
- Hvad drejer det sig om? - Han skyder gennem døren!
Hvad er adressen?
Han slår os ihjel!
Hvor befinder De Dem?
Han skyder mod døren!
Jeg behøver adressen?
- Antoine, stop! - Åbn!
Jeg behøver Deres adresse.
9, rue Winston Churchill.
Vi sender en vogn.
Ved De, hvem der har skudt?
Min mand.
- De er ikke alene? - Sammen med min søn.
Antoine, stop!
Gå ikke i panik.
Har De et værelse, der kan låses?
Ja.
Lås jer selv inde.
Åbn!
Hjælpen er på vej.
Hvor er De?
I badeværelset.
Har De låst døren?
Kan De blokere døren?
Han er inde.
Hør på mig, madame.
Har De et badekar?
Læg Dem ned i det med Deres søn.
Søg dækning.
Ned i det. Kom så...
Ned.
Helt ned.
Bliv i telefonen.
De er ikke alene. Jeg er hos Dem.
Jeg er hos Dem. Vær ikke bange.
En vogn er på vej.
Om et lille øjeblik. Det er snart overstået.
Bliv i badekarret. Bliv der.
Miriam. Åbn.
Politiet! Læg våbnet!
Bliv i badekarret. Politiet er der.
De er i sikkerhed. Bliv, hvor De er, okay?
De er anholdt. Rolig nu!
Lig stille!
Det er overstået, madame.
Bliv i telefonen med mig.
Det er min kone!
Lad dem ikke gøre det mod mig!
Få ham ud herfra!
Det er overstået, madame.
Hører De mig?
Det er overstået.
Jeg lægger på. En betjent vil tage sig af Dem.
Hører De?
Madame, kan De høre mig?
Kan De høre mig?
Vil De åbne døren?
Det er overstået. De kan komme ud nu.
Er De okay? Er De kommet til skade?
Ring efter en ambulance. Kom...
Vi har sikret stedet. To ofre.
Den ene er kommet til skade.
Send en ambulance. Tak.
Modtaget.